På andra sidan jordklotet finns en ö som har etsats av vattenfall...
-...och stöpts av vulkaner. - Titta där!
Det flyger en kilometer upp i luften.
Nya Guinea med dess uråldriga kulturer-
-har världens sista outforskade djungel.
Under nio månader har en grupp forskare och grottkrypare-
-utforskat öns mest avlägsna delar.
Terrängen är en ren mardröm. Det här är en riktig expedition.
Det är obeskrivligt vackert och helt outforskat.
De har sett nya berg födas och utforskat uråldriga kratrar.
Att hitta något tidigare oupptäckt är ett fantastiskt ögonblick.
Det är helt fantastiskt.
De har hittat djur som bara finns här.
- Jösses! - Titta på den.
Deras mål? Att upptäcka nya arter-
-och att hitta bevis som leder till att skogarna bevaras.
Vi kan inte rädda allt. Vi måste rädda artrika platser.
Artrika platser är skogar som denna.
Nya Guinea är en stor tropisk ö i utkanten av södra Stilla havet.
Den kuperade djungeln gömmer ett nätverk av djupa dalar.
Här kan man hitta sällsynta djur.
Djuren som har utvecklats här är väldigt annorlunda.
Kängurur som lever i träd.
Exotiska paradisfåglar.
Stora kasuarer med bepansrade kammar.
Och skygga och mystiska kuskusar.
I hjärtat av ön ligger Mount Bosavi.
En gigantisk men slocknad vulkan där gruppen ska ha sitt basläger.
Olika experter på Nya Guineas djur börjar anlända till platsen.
Naturfilmaren Gordon Buchanan besöker ön för första gången.
Det är extremt svår terräng.
Det är djupa raviner, floddalar och väldigt tät skogsmark.
Det är verkligen det okända och jag känner mig lite nervös.
De är på väg till baslägret vid Mount Bosavi.
George McGavin är redan här med några av öns invånare.
De kommer att hjälpa gruppen att hitta olika djur i skogen.
Hjärtat av lägret är vårt labb.
Vi har satt ihop en grupp av olika djurexperter.
Fåglar, reptiler, insekter... De kommer att arbeta här.
Det blåser från helikoptern. Forskarna kommer nu.
Jack Dumbacher... Hej! Du får mycket att göra.
Alla har olika tekniker för att hitta sällsynta djur.
Hej, Gordon!
De ska leta efter nya djurarter i en bortglömd del av vår planet.
Uppgiften är viktigare än någonsin då skogens framtid är oviss.
Steve Backshall anländer sist.
Jag har ingen aning om hur vi ska kunna ta oss fram.
Det är Gordon, George och Steves tredje expedition tillsammans.
George är forskaren. Han letar insekter överallt.
Gordon är naturfilmaren som gör allt för den perfekta bilden.
Steve är äventyraren och klättraren.
Uppför berg eller nerför vattenfall. Ju större utmaning, desto bättre.
Det är första dagen.
- Något udda anländer till lägret. - Jag har något till dig, George.
Den har fångats av en båtkarl och fotografen Ulla Lehmann.
Ingen rast och ingen ro. Herregud, den är fantastisk.
Alla vet inte att dessa insekter kan flyga.
Jag ska bara plocka ner den igen.
De främre vingarna är korta. Det är bara små vingar.
De bakre vingarna är veckade som en stor solfjäder.
Det här är den största spökskräckan som jag har sett i vilt tillstånd.
Gruppen har erfarna båtkarlar. Steve vill åka ut på floden.
Han ska utforska de strida floderna som kommer ner från bergen.
Det är spektakulärt och lite guppigt. Det är mycket vatten i rörelse.
Vattenvägarna gör det möjligt att utforska okända platser.
Floderna är regnskogens vägar och tar Steve mot det okända.
På Nya Guinea forsar floderna både ovan och under marken.
Genom djupa grottor i kalkstensbergen.
Steve kommer att bege sig djupt in i denna underjordiska värld.
Han ska utforska platser där ingen människa har varit.
Han ska bo och sova under en miljon ton berg.
I baslägret förbereder sig Gordon för en vandring i skogen.
Han jobbar med lokala spårare för att hitta djungelns skygga djur.
Det finns inga referenspunkter här.
Ön saknar kattdjur, noshörningar, elefanter och apor.
Det finns inget bekant med skogens djur.
Det blir en utmaning för mig att hitta djur i den här skogen.
Nya Guinea har världens mest spektakulära fåglar.
Gordon kommer att leta efter dem.
Näshornsfåglar... Man ser dem aldrig från marken.
Näshornsfågeln är en av öns största fåglar.
Snart hittar han något annat.
Vänta lite. Här har vi något.
Det här är ett spår av en kasuar. Det är en enormt stor fågel.
Spåret är lika stort som min hand. Fågeln är omkring 1,5 m hög.
Det vore underbart att hitta den.
Labbutrustningen måste förberedas innan de kan söka efter djur.
Gruppen kommer från hela världen och jobbar med forskare från ön.
De leds av dr George McGavin, en insektsspecialist från Oxford.
Han har ett ambitiöst mål.
Det här området är helt outforskat.
Jag vill hitta minst 30 nya arter.
Målet är inte bara för vetenskapens skull.
Att bevisa skogens artrikedom kan medföra att den bevaras.
Bara 30 km längre söderut har djungeln börjat försvinna.
För att ha en chans att rädda skogen-
-måste vi kunna bevisa områdets artrikedom.
Förhoppningsvis hittar vi nya arter.
Då kommer folk att inse att skogarna måste bevaras.
Utan skogarna förlorar vi större delen av världens arter-
-som vi inte ens visste fanns.
Steve har åkt 8 km nerför floden.
Runt dem forsar vattenfallen ner från Mount Bosavi.
Wow! En riktig baddare.
De här spåren...är krokodilspår.
Man ser ganska tydligt att det är en krokodils baktass.
Den har gått upp på land för att undersöka något.
Spåren leder in i skogen.
Ett krokodilbo!
Det har blivit uppgrävt. Här kan ni se fostervattnet.
Det hände väldigt nyligen. Förmodligen i natt.
Det är inte krokodilungarna som har kommit ut ur äggen.
De har en tand på nosen som de spräcker ägget med.
Det här är söndertrasat.
Jag är nästan helt säker på att en varan har ätit upp dem.
Det är en av krokodilens största fiender.
Åh, det var synd.
Den här skogen känns förhistorisk. Man väntar sig nästan dinosaurier.
Krokodilerna är lika gamla.
En velociraptor eller T. rex hade lagt sina ägg likadant.
Nergrävda i vegetationen.
Det är en konst att hitta skogens djur.
Forskarna sätter upp nät för fåglar och fladdermöss.
Fisknät läggs i vattnet.
George letar insekter under tystnad.
Djupt in i skogen har Gordon hittat ett bo.
Det verkar tillhöra ett av naturens under.
En av världens minsta papegojor.
Wow... Titta här.
Pygmépapegojor är små, precis som namnet antyder.
De är inte mycket större än min tumme.
Hålet är faktiskt stort för en så liten fågel.
Det här är en stenhård termitstack.
De gräver hål med näbb och klor och lägger sina ägg därinne.
Det här boet är ganska nytt. Fågeln grävde här i morse.
Jag tvivlar på att den kommer tillbaka.
Men det är värt att vänta.
För att kunna filma de små fåglarna måste han smälta in i omgivningen.
George har en mer aktiv metod.
Murket trä är en matkälla för många insekter.
Skalbaggar och termiter äter det.
Inget går till spillo i djungeln. Allt återanvänds.
Det finns över en miljon kända insektsarter i djungeln.
Forskarna tror att ytterligare fem miljoner inte har upptäckts än.
Åh, här har vi en fin skalbagge. Nu måste jag vara försiktig.
Här är den. Titta här.
Det är en Passalidae. Det var väl värt mödan.
Den har fantastiska små röda hår runt mellankroppen. Vilket fynd!
Första fyndet tillhör den ovanliga gruppen talande skalbaggar.
De lever tillsammans i grupp och kommunicerar med läten.
Om du tar ner mikrofonen, ska vi se om den vill säga något.
Jag hör det ända hit.
De kan inte se varandra i mörkret utan kommunicerar med läten.
Nya Guinea har både underliga och fantastiska varelser.
De här skogarna har de mest skiftande-
-och komplexa miljöer som har funnits på Jorden.
Det finns så många arter här som vi inte vet något om.
Om vi skulle mista de här skogarna så skulle vi få en artfattig planet.
Den är helt...fantastisk. Helt fantastisk.
Gordon väntar fortfarande vid boet.
Det finns ingen enkel lösning. Om man vill filma vilda djur-
-så måste man gömma sig och vänta ut dem.
Man kan inte slappna av och läsa en bok.
Man måste vara på alerten och vänja sig vad alla ljud-
-så att man kan förutspå när djuret dyker upp.
Steve och fiskexperten Phil Willink ska kolla fisknäten i en biflod.
Håll åt vänster om stenen. Stäng av motorn.
Jag hörde något sprattla.
- Det är en giftig mal. - Är det sant?
Vi får vara försiktiga. Det är bäst att ta den i huvudet.
- Hur stor skada kan den göra? - Det är som en stingrocka.
Vilken speciell fisk! Den ser ut som en utomjording.
Den har smakceller som den smakar av omgivningen med.
Den har inte så stora ögon utan förlitar sig på andra sinnen.
Titta på ryggfenan som står upp. Man kan se taggen på den.
Den lever bland stora krokodiler och måste kunna försvara sig.
Taggarna kan låsa sig så att de går igenom krokodilens gom.
Det är fantastiskt att en sådan fisk kan försvara sig mot en krokodil.
Kan den skada en krokodil så kan den skada oss.
Ja, man måste vara försiktig.
George letar djupt in i skogen.
Det är ständiga överraskningar. Tusenfotingar är ofta hårdhudade.
Men den här är helt bepansrad.
Den har små piggar över hela ryggen.
Det måste underlätta när den bor under trädstammar och i marken.
Den är så besynnerlig! Ett väldigt märkligt djur.
Gordon får äntligen lön för mödan när pygmépapegojorna återvänder.
Titta, de är vid boet.
Jösses... De är pyttesmå.
Wow! Det är så märkligt.
Framför oss har vi en papegoja som är avsevärt mindre-
-än många av insekterna som lever här i skogen.
De beter sig som papegojor.
De är väldigt tillgivna mot varandra. Det är typiskt för papegojor.
Honan och hanen har ett starkt band.
De sitter tätt intill varandra och stryker med näbbarna.
Det stärker deras relation.
De rör sig väldigt snabbt. Det ser väldigt ryckigt ut.
Man borde inte säga att vilda djur är gulliga, men de är faktiskt det.
Stopp... Jag är nöjd med det.
Det har varit en bra dag för forskarna.
Skogen har redan uppvisat en otrolig artrikedom.
Jack Dumbacher letar fåglar i djungeln-
-och undersöker deras sjukdom.
Det är intressant med en väldigt oförstörd miljö.
Fåglar och andra djur har naturliga sjukdomar.
Kunskap om hur sjukdomar sprids av både fåglar och människor-
-är viktigt för naturvård och vanlig biologi.
Fåglarna dokumenteras av fotografen.
Den poserar fint.
- Sedan får de flyga hem. - Nu flyger den iväg.
Att redan ha hittat nya arter bådar bra för expeditionen.
Än så länge vistas forskarna vid foten av Mount Bosavi.
Men om några veckor ska de avancera-
-uppför bergets branta sluttningar och ner i vulkanens hjärta.
Den gigantiska kratern omgärdas av 800 meter höga väggar.
De blir de första forskarna i denna förlorade värld.
De tror att den rymmer nya spektakulära djur.
Mount Bosavi är ett stort berg med eget vädersystem.
Det betyder mycket regn.
Jag älskar när regnet vräker ner. Då ser man hur mäktig platsen är.
Det är regnet som skapar allt liv.
Åh, väldigt uppiggande.
Jack har studerat fåglar i ensamhet och har en överraskning till Gordon.
- Vad har du för något, Jack? - Du skulle bara veta.
- Åh, jösses! - Det är din pygmépapegoja.
Försök hålla fingrarna så nära kroppen som möjligt.
Jag ska ta benen igen. Ja, den har en vass näbb.
- Men den kan inte göra så stor skada. - Den är det gulligaste jag har sett.
Nu ser du hur liten den är mot din tumme.
- En miniatyrpapegoja. - Ja.
Det är helt ofattbart att en papegoja kan vara så liten.
Den minimala fågeln väger mindre än 15 gram.
I skogen såg fjädrarna...
Aj... Åh, skit också!
- Förlåt mig. - Jag ville ta ett DNA-prov.
Men jag tänkte inte ta blod.
Fågeln är för liten för det. Men den lämnade en fjäder.
- Det är en fullvuxen larv. - Labbet kryllar av nya varelser.
Jag kan slå vad om vad som helst att den där stekeln är en ny art.
42 mm lång.
Alanna Maltby är fladdermusexpert.
Den är så liten. Vad är det?
- Den tillhör familjen läderlappar. - Okej.
De flesta fladdermöss fäller bara in vingarna.
De här viker vingarna dubbelt eftersom de är så långa.
Men jag vet inte vilken sort det är. Ingen beskrivning stämmer.
- Vad betyder det? - Att det kan vara en ny art.
En ny däggdjursart. Helt fantastiskt.
Det är ganska ovanligt med nya däggdjursarter.
Ett litet djur, men ett stort fynd. Ingen räknade med det så tidigt.
Regnskogen vaknar på natten. Gordon vill se vad som finns där.
Det är väldigt svårt att jobba i regnskogar.
Den här skogen är särskilt svår.
Djuren som lever här är så skygga och de gömmer sig väldigt bra.
Han har infraröd kamera i mörkret.
Något rör sig i undervegetationen.
Wow!
Den är cirka 1,5 m lång.
Jag vågar faktiskt inte gå närmare.
Jag tror att det är en Micropechis ikaheka.
Den ser otäck ut.
Det skrämmer mig att något så farligt rör sig här på natten.
De måste identifiera ormen. Steve är gruppens ormexpert.
Han tror att det är en giftorm.
Tjena, killar. Åh, wow...
Titta där.
Jag kan bara avgöra vad det är utifrån fjällen runt ögonen.
Den är helt klart ute på jakt.
Den gör kraftfulla utfall.
Var är huvudet? Jag måste hålla ned huvudet.
Nu har jag den.
Den har förvisso samma ögon som Micropechis ikaheka-
-men den har också extra fjäll mellan ögonen och näsborrarna.
Det är en snok. Den inte giftig, men väldigt aggressiv.
Fantastiskt fynd, Gordy.
- Är det inte en Micropechis ikaheka? - Nej.
- Den äter gnagare och grodor. - Allt som du filmar.
Nu slingrar den iväg helt oskadd.
Den här delen av arbetet görs från foten av Mount Bosavi.
Men expeditionen utgörs av flera resor.
Steve är på väg till ett nytt uppdrag.
Han flyger österut mot ön New Britain.
Det här är några av världens mest spektakulära skogar.
Vi flyger igenom ett väldigt trångt pass.
Det skummar om vattnet nedanför.
Han ska sluta upp med en grupp grottkrypare i världsklass.
Kalkstensbergen är ihåliga med ett långt grottsystem.
De ska utforska grottorna.
Det är bara ett problem. Det här är ingången till grottorna.
Den högt belägna öppningen har ett dundrande vattenfall.
Du store tid!
Det måste vara Mageni-grottan. Det är där vi ska klättra in.
Byborna möter Steve.
Hejsan. Hejsan. Hejsan.
Byn Ora är så nära vi kan ta oss till grottorna med helikopter.
Vi ska försöka rekrytera några som vill hjälpa oss att bära saker.
Vi måste träffa hövdingen och få tillstånd att vara här.
Nya Guineas skog är uppdelad mellan de lokala stammarna.
Steve kan inte gå någonstans utan hövdingens tillstånd.
- Har du varit inne i Mageni-grottan? - Ja.
Vad tror du finns i grottan?
Det verkar finnas en sägen om en stor orm i grottorna.
Det vore häftigt om det var sant.
Efter en vecka har alla skapat en vardagsrutin i baslägret.
Men djuren är inte vardagliga.
En blåtungad skink. Den är så vacker.
Alla djur som de hittar dokumenteras.
Vissa är färggranna och vackra. Andra är skygga och kamouflerade.
- Vad är det för något? - En trast.
De har dokumenterat hundratals djur och minst sju helt nya djurarter.
Gordon har ett nytt mål.
Han och Muse Opiang ska leta efter skogens däggdjur.
För att få veta vilka djur som finns här-
-kan vi inte bara vandra runt. Vi måste sätta ut fällor.
Vi har fått en skogsråtta.
Muse vet vad det är för något.
- Gillar du råttor? Är de fula? - Nej, det är de inte.
Muse vet var man ska sätta fällorna-
-och Gordon använder sina färdigheter i spårning.
Det är en myskliknande doft här.
Jag ska titta i de stora hålorna där.
Det räcker inte med ögon och öron. Vissa djur avger dofter.
Något har definitivt varit här.
Titta här... Åh, läskigt!
Det ser nästan ut som en grotta. Jag måste hoppa ner.
Ge mig kameran, Luke. Okej, jag har den.
Han har hittat en tunnel.
Den verkar lång. Här kan man se djurspår.
Leran är alldeles packad här.
Så ser det inte ut på andra ställen härinne.
Det ligger halväten frukt där.
Här kan vi sätta upp en kamera.
Olika djur brukar utan tvekan vistas här.
Muse hjälper till med kameran.
- Det här är rätt höjd. - Okej.
Blir det bra här? Då stänger jag på den.
Den aktiveras om tio sekunder.
Vi borde gå nu när den är i gång.
De sätter ut kameror i skogen för att filma passerande djur.
De vill veta vad som finns här.
De omges av oförstörd skog, men den krymper ständigt.
Bara 30 km längre söderut har man börjat avverka.
Varje dag försvinner träd.
George sammanställer all data.
Rapporten kommer att skickas till regeringen-
-i hopp om att den ska medföra en handlingsplan-
-för att bevara naturen här.
Det är en kritisk fråga.
Området runt foten av Bosavi är en väldigt speciell skog.
Bevisen tyder på att de här skogarna är unika.
Och inte bara ovan marken...
Längre österut förbereder man en underjordisk expedition.
Steve är på väg mot grottan med lite hjälp av byborna.
Grottkryparna har ett läger ovanför vattenfallet.
De har varit där i några dagar.
De ska kartlägga floden som rinner genom grottorna.
- Det finns många fler grottor. - Ja, det här är bara en överblick.
Det är Steves uppgift att söka efter djur i grottorna.
Vi har en fantastisk grupp.
Tre av dem utforskade grottan för bara några år sedan.
Det är ett gigantiskt grottsystem. De har inte utforskat hela.
Vårt mål är att avancera längre och se om vi hittar något speciellt.
Det borde vara torrperiod. Regnet översvämmar grottorna.
Vädret är inte roligt just nu.
Vi gjorde resan nu eftersom regntiden ska börja först om en månad.
Om det fortsätter så här så blir det inte bara jobbigt.
Då vore det farligt att ge sig in i grottorna.
För tillfället är leran vår fiende. Utrustningen kan gå åt skogen.
I baslägret tar Alanna hand om en skadad fladdermus.
Det här är en Syconycteris australis. Den äter nektar med sin långa tunga.
Den behöver socker en gång om dygnet.
- Vill du göra det? - Absolut.
Om vi får i henne mat nu-
-och släpper henne innan det blir för varmt så borde hon klara sig.
Den är anpassad för att äta ur blommor.
- Den fantastiska tungan... - Titta bara.
...är ihoprullad i munnen och spelar mellan kronbladen-
-för att hitta nektar.
Det är precis vad den gör nu. Den slickar i sprutan.
Titta bara!
Först var den nästan medvetslös. Nu är den riktigt pigg igen.
- Det är underbart. - Nu har den fått energi igen.
Vi släpper den så snart vi kan så att den kan flyga hem.
Efter nio dagar har forskarna hittat tio arter som är helt nya för dem.
De jobbar både dag och natt.
Muse och Gordon har fått något.
- Det är en strimmig falanger. - Strimmig falanger.
De är kända för att vara ettriga av sig.
Åh, den är vacker.
De är pungdjur och använder sig av en stark doft som försvar.
Den är svart och vit som en skunk. Den luktar också som en skunk.
Titta på fingret.
Få djur i världen har utvecklats så.
Med det långa fingret pillar den ut insekter ur hål.
Vi ska väga och mäta den. Sedan släpper vi ut den igen.
- Vi äter svansen först. -330 mm.
- Från roten till spetsen. - Ja.
Med statistiken insamlad kan djuret släppas ut.
Ni kan se vilka vassa tänder den har. Jag vill inte gärna bli biten.
Den har huggit sig fast. Kan jag få den andra handsken?
Handsken är gjord av samma material som skottsäkra västar.
Men det gör faktiskt ont så jag ska släppa ut honom.
Han kilar nog iväg direkt när han känner stammen.
Nu är du fri igen. Titta bara.
Nu blev han glad igen.
1000 km österut ska Steve fira ner sig i grottan.
Vi såg grottan från luften, men att stå här-
-och höra det dundrande vattnet är en helt obeskrivlig känsla.
Det är 80 m ner till öppningen.
Wow!
Det är inte varje dag man hänger över ett vattenfall.
Det forsar ner majestätiskt i vattenansamlingen.
Jag gillar inte min position.
Jag kommer att landa mitt i vattenfallet.
Jag hoppas bara att jag får fotfäste.
Jag vill inte halka nu.
Därute är allt grönt och magiskt.
Härinne är det faktiskt lite skrämmande.
Grottkryparna går motströms in i grottan.
Strömmen är stark. De får inte sätta fötterna fel.
Åh, det är ofattbart!
Efter 800 m möter de ett hinder. Regnet har spätt på vattenfallet.
Det här är det största vattenfallet vi känner till inuti grottsystemet.
Floden forsar nerför vattenfallet. Det här kan bli ett problem.
Om vi inte kommer förbi det så kommer vi inte vidare.
Vid baslägret börjar Gordon titta på bilderna från fältkamerorna.
Man kan inte titta på det ute i fält.
Det är som julafton när man kommer tillbaka med minneskortet.
Man stoppar in det i datorn. Sedan får man se.
I början blir det en besvikelse.
Kameran är rörelseaktiverad.
Något som är märkligt med Nya Guinea-
-är bristen på stora landlevande däggdjur.
En råtta... Det finns stora råttor här.
Råttor som är större än tamkatter.
De sista kamerabilderna är från öppningen till tunneln.
Ytterligare en råtta. Kanske en annan art.
Men sedan får han se ett av öns skyggaste djur.
Titta! Det är en kuskus.
Jag visste det! Titta där. Det är fantastiskt.
Den rotar runt därinne.
Bilderna är från fem på morgonen. Kuskusen är ett nattdjur.
Den tänker sova i grottan på dagen.
Det hade varit helt fantastiskt om jag hade varit där då.
Det är ett viktigt fynd. Kuskus är ett väldigt skyggt djur.
Gordon ger sig ut i skymningen för att försöka filma den.
På dagen sover de i träd och ännu oftare i hålor.
Det kan vara ett hål i ett träd eller i marken.
Jag har flera olika kameralösningar. Vi ska försöka filma djuren.
Steve använder sin skicklighet som klättrare för att leda gruppen.
Förra expeditionen har lämnat kvar ett rep.
Det verkar som repet håller, men det har suttit här i två år.
Jag tänker inte ta den risken.
Steve har en kamera på hjälmen.
Jag ser bara sprutande vatten.
Ja, nu börjar det ta sig. Här är det lite lösa stenar.
Det här blir nog kruxet.
Överhänget i mitten av vattenfallet.
Det är nu beckmörkt och Gordon är ute i det okända.
För att filma kuskusen använder han infrarött ljus.
Det väsnas från trädet.
Men det är flyghundar.
Det är flyghundar som äter fikon.
Eftersom han använder infrarött ljus blir inte flyghundarna störda.
Titta på dem. De kivas.
Nu är det två som bråkar.
Alla försöker försvara sina fikon.
Nu känner den med munnen om fikonet är moget.
De är viktiga i skogens ekologi.
De äter trädens frukter och sprider fröna.
Men det medför en baksida med filmandet.
Vi kanske får fikon i huvudet. Det vore ännu värre med kiss.
Nu var det dags. Usch!
Fikon har visst samma effekt på dem som på människor.
Steve har äntligen tagit sig upp.
Nu börjar det ta sig!
Den genomdränkta gruppen drar sig uppför klippväggen.
Väl uppe börjar de kartlägga den underjordiska floden.
Med hjälp av laser mäter de den uråldriga grottan.
- Är det okej, killar? - Ja.
Sedan fortsätter de vidare. De måste hitta en lägerplats.
Åh, det är kallt.
Det är väldigt sent. Gordon följer kuskusens spår.
- Det är något uppe i träden. - Jag såg några ögon blänka.
Jag tror att den är här.
Jag stänger på kameran. Åh, där är den!
Gordon har hittat djuret.
Du lilla skönhet. Det är en kuskus.
Den sitter på en gren högt upp i trädet.
Kuskusen är stor som en katt och är ett nattdjur.
De håller till uppe i träden.
Djurets tassar är anpassade för klättring.
De trivs väldigt bra i träden.
Det är ett ovanligt djur som inte liknar-
-något annat djur som vi känner till.
Den har en lång tjock svans som den håller balansen med.
Svansen har gripförmåga och kan användas som lem.
Man kan nästan urskilja att svansspetsen är naken.
Den kan greppa med svansen som ett femte ben.
De ser ut som nallebjörnar fast med lång svans.
De är väldigt vackra och underbara djur.
En liten glimt av kuskusen, men ett stort fynd för Gordon.
- Nu ger den sig iväg. - Sedan försvinner den i skogen.
Okej, Steve.
Grottkryparna är 3 km in i berget och har 100 miljoner ton över sig.
Det är som en utomjordisk boning.
Väggarna är klibbiga av slem.
De är inte ensamma.
Titta här.
Vilken besynnerlig liten krabba.
Den har utvecklats här i grottan.
Det här är ett sådant djur som kan vara nytt för vetenskapen.
Den har nästan inga ögon. Syn har man ingen nytta av här.
Det här är det enda ljus som denna krabba har sett.
Jag väntade mig inte mycket liv 100 m in i grottan.
Det här är ett riktigt fynd.
De kan inte dröja kvar.
De är trötta, men måste hitta en torr plats att slå läger på.
Men det är svårt att ta sig fram.
I labbet sammanställer George fynden som man har gjort.
Så här långt har vi hittat en ny fladdermusart-
-två nya grodarter och möjligen två till.
Vi har tre nya fiskarter och kanske tio nya insekter.
Det kommer att bli fler.
De har trängt in i bergets inre och det finns ingenstans att stanna.
Floden är stark och tär på deras energi.
Utmattade fortsätter de vidare i mörkret.
Längre fram hjälper en stam till i sökandet efter paradisfåglar.
Åh, det är två stycken. Wow!
- De bevittnar ett vulkanutbrott. - Gode Gud!
De träder in i kraterns förlorade värld.
Åh, jag blir genomdränkt!
Och Steve hittar en ny grotta i underjorden.